Minä uskon Holden Caulfieldiin -
ja kirjaan, ja siihen mitä se sanoi...
Mitä se sanoi kadotetulle teesken- televien ihmisten sukupolvelle.
Olemme pidättäneet Mark David Chapmanin -
osoite South Kukui Street 55, K-U-K-U-I, Havaiji -
John Lennonin murhasta.
Jos te haluatte tietää...
Jos te todella haluatte minun kertovan siitä -
niin minä kerron.
Haluatte luultavasti ensimmäisenä tietää jutut isästäni-
ja mitä hän teki äidilleni ja minulle.
Koko helvetin lapsuuden.
Mutta en kerro mitään siitä teille. Se ei ole tärkeää.
Ei enää.
Suomennos: Pertti Rautomaa Noble Text
Jack Jonesin kirjan "Let Me Take You Down" inspiroimana
Kerron mitä minulle tapahtui viime joulun tienoilla.
Niiden kolmen päivän aikana New York Cityssa.
Hei... kuuntele.
Tiedät ne sorsat. Sorsat Central Parkissa.
Sorsat... jotka uivat järvessä Central Parkissa.
Tiedätkö sen? - Haluatko mennä sinne?
En...
Tai ehkä haluan.
Talvella, kun järvi jäätyy, minne ne menevät?
Mitä sanoit? - Mitä niille tapahtuu?
Sorsille? Minne ne menevät? Missä ne ovat nyt?
Lasket leikkiä, eikö niin?
Mikä hemmetin kysymys.
Minne oikeasti haluat, että vien sinut?
En tiennyt sitä silloin, mutta paikka oli täynnä pervoja ja mänttejä.
Se masensi minua. Se todella masensi.
Kukaan maailmassa ei tiennyt mitä minulle tapahtui siinä huoneessa.
Holden...
Oli joulukuu, menin ulos ja kävelin muutaman korttelin pohjoiseen.
Oli mielettömän kylmä päivä. Ei aurinkoa, ei tuulta, ei mitään...
Menin Dakotan luo.
Se on omituinen rakennus Manhattanin länsipuolella.
Se oli kuin jotain "lhmemaa Ozista".
Suurten ja mahtavien koti.
Te tytöt odotatte varmaan jotakuta.
Tiedättekö... Tiedättekö onko hän kotona?
En tiedä. Hän on varmaan "jossain New York Cityssa".
Luoja! Ei ole totta että seison tässä. - Kyllä sinä seisot.
Katsokaas... Olen ollut Beatles-fani pienestä lähtien, ja John on...
Hän oli nero heidän takanaan.
Pidätkö hänen uudesta levystään? - Onko häneltä tullut uusi levy?
Odota, olen lukenut siitä. Sen nimi on... Double...
Double Fantasy. - Aivan.
Uskomatonta että se on totta. - Virheetön... Virheetön.
Tiedän. Tulin Havaijilta asti hakemaan hänen nimmariaan.
Ostaisit levyn ja pyytäisit häntä signeeraamaan sen.
Aivan. Teen sen.
Tulet pitämään siitä.
Hei, Jude... meidänhän piti lähteä? - Joo, okei.
Haluatko lähteä? - Joo.
Anteeksi. Minä olen Mark. Mark Chapman.
Tulin tapaamaan John Lennonia.
Jonkin ajan päästä lähdin kävelemään kohti Broadwayta.
Halusin ostaa sen uuden John Lennon-levyn.
Halpa se ei ollut. Mutta en välittänyt pätkääkään.
Tulen vieläkin iloiseksi, kun ajattelen sitä levyä.
Rakastin Beatlesia.
Rakastan vieläkin. Vannon sen, se on totta.
Joskus minusta tuntui kuin Beatlesin musiikki olisi tehty vain minulle.
Hei, sinä ostit sen.
Katso... Onko tutun näköinen paikka? - Voi luoja!
Sehän on tässä... Se on tuolla.
Hän seisoi tässä. - Ja Yoko oli tässä.
Aika makeeta, vai mitä?
Te olette säälittäviä.
Hei... Me mennään katsomaan elokuva.
Elokuva... myöhemmin... Haloo?
Tuletko mukaan...? Me mennään katsomaan elokuvaa. Tuletko mukaan?
En, vihaan elokuvia. Ne ovat teeskentelyä.
Niin hiton teennäisiä.
Näyttelijät tarttuvat aina otsaansa ja hengittävät syvään.
Kuin tietäisivät näyttelevänsä ja miten hyviä he ovat. Ja he näyttävät sen.
En kestä sitä. Se saa minut hulluksi.
Se saa minut täysin hulluksi, jos haluat tietää totuuden.
Hyvä on.
Voin viedä teidät syömään... siis jos te haluatte.
Japanilaista ruokaa? Olen ollut Japanissa, ympäri maailmaa.
Hyvä on. - Hienoa, asia on sovittu.
Vien teidät syömään japanilaiseen ravintolaan. Minä tarjoan.
Hei vaan.
Älkää unohtako.
Minä odotin ja odotin ja se tuntui kuin ikuisuudelta.
Mutta mitään ei tapahtunut. Ketään ei tullut.
Mietin sen tytön odottamista.
Mutta tiesin, ettei hän tulisi.
Kukaan ei tee koskaan mitään, mitä he lupaavat tehdä.
Oli niin kylmä. Se oli pelottavaa.
Tuntui kuin olisin kadonnut aina kun ylitin kadun.
Olen liian herkkä maailmalle, joka on täynnä kipua, valheita, teeskentelyä.
Viereisessä huoneessa oli kaksi ilmeisesti homoseksuaalia.
He olivat äänekkäitä, humalassa ja he nauroivat-
kuin se mitä he tekivät olisi ollut maailman hauskin juttu.
Vannon että olin ainoa normaali siinä läävässä.
Auta minua, Paholainen...
Tapa ne.
Mene sinne ja ammu ne.
Älä...
Nukkukaa hyvin, paskiaiset!
Veit neitsyyteni, Shirley!
En nussisi sinua kepilläkään.
Senkin ruma lutka! Vittu!
En kestä tätä enää.
Taksi!
Vie minut johonkin mukavaan paikkaan. Mukavaan hotelliin.
Ei mihinkään kalliiseen. Mukavaan vain.
Hoituu.
Haluatko pysähtyä ja lähteä kanssani lasilliselle?
Rahaa löytyy, minä tarjoan. - En juo tänä iltana.
Pidätkö rock'n'rollista? - Pidän.
Pidätkö Beatlesista? - Pidän.
Minun on kerrottava jotain. Minun on sanottava se.
Olin levytyksessä tänä iltana. John Lennonin ja Paul McCartneyn kanssa.
He tekivät levyä kolmen tunnin ajan.
Olen äänittäjä ja hän...
He tapasivat minut ja sanoivat miten paljon he pitivät työstäni.
Ja...
Olen niin haltioissani siitä, että John Lennon ja Paul McCartney-
sanovat miten paljon he arvostavat työtäni.
Tiedät, heiltä minulle... Se kaikki...
Minun oli pakko kertoa se.
Kuski kertoi että Jimmy Carter asusteli siinä hotellissa -
presidenttinäkin.
Hän teki sen osoittaakseen että hän oli ihan tavallinen kaveri.
Minusta se oli hysteerisen mahtavaa. Presidentti tällaisessa hotellissa.
Nauroin sille katketakseni.
Minulla oli hiukan tuohta, mutta ikuisesti en voinut asua siellä.
Kirottu raha, se masentaa ihmisen perusteellisesti.
Hyvin pian hän lähtee kodistaan. Jos hän pysyy ulkopuolella -
eikä hän pelkää varjoaan. Se on minun merkkini.
Entä jos varjo pelottaa häntä? - Kuusi viikkoa vielä talvea.
Kun hän antaa minulle merkin, tiedän että minun on aika lähteä.
Minkä merkin, sir?
Steve, mitä kuuluu? - Hyvää. Mistä tiedät nimeni?
Etkö muista minua?
Olin täällä runsas kuukausi sitten. Havaijilta?
Tulin tapaamaan John Lennonia. - En.
Viime kerralla en tehnyt sitä.
Tavannut häntä, tarkoitan.
Mutta nyt olen täällä taas.
Tiedätkö onko hän... Onko hän kotona?
Luulen että hän on matkoilla.
Sopiiko että odotan ja katson? - Toki, mutta mene vähän kauemmaksi.
Se mitä John Lennon sanoi ja lauloi, vaikutti minuun suuresti.
Se mitä hän käski meidän tehdä.
Hänen musiikkinsa ja sanoituksensa antoivat kaiken mitä tarvitsin.
Se mistä minä pidän laulussa tai kirjassa -
jos se on tosi hyvä... Jos kirjoittaja todella puhuu sinulle.
Silloin se tuntuu hyvältä ystävältä, jolle voi soittaa milloin tahansa.
Kaikki tarvitsevat jotain. Löytää jotain.
Kaikki ovatrikkonaisia.
Täytyy löytää jotain mikä korjaa, antaa mitä tarvitset.
Joka ottaa sinut-
ja tekee ehjäksi.
Haluan ostaa tämän näiden juttujen takia.
Selvä. Tuleeko muuta?
Kyllä... tämä.
Tapaan hänet pian.
Luin jutun John Lennonista.
Siinä luki että hän söi vain sushia ja sashimia -
ja mantelisuklaapatukoita ja että hän poltti ranskalaisia savukkeita.
Kun häneltä kysyttiin Beatlesin yhdistymisestä hän vastasi:
Vain siksi että joukko hölmöjä missasi ekan kerran -
hän ei halunnutristille uudestaan. Eikä kävellä taas vetten päällä.
Hän ei halunnut selittää kaloja massoille taas.
Hän todella sanoi niin. Ja täällä hän eli yltäkylläistä elämäänsä.
"Kuvittele, ettei omaisuutta ole."
Sillä paskiaisella oli miljoonia. Hän omisti huvipursia, maatiloja -
maaseutukartanoita ja kuka ties mitä.
Hän käänsi selkänsä kaikille.
Se oli valtava vahvistus minulle.
Aloin harkita naisen hankkimista yöksi.
Siltä varalta etten saisi tilaisuutta siihen pitkään aikaan.
Onko teillä ketään eksoottista?
Naista toisesta maasta?
En halua että hän puhuu paljon.
Haluan että hän on hiljaa. Annan hyvin tippiä jos hän ei puhu.
Ei sinun tarvitse olla hermona.
En ole mikään hyypiö.
Halusin vain naisseuraa tänä iltana.
Luulen että huominen on minulle rankka päivä.
Haluatko hierontaa?
Riisu leninkisi...
...ja mene sänkyyn.
Voimmeko avata radion?
Pidän leningistäsi.
Pidän sen väristä.
Joitain asioita on vaikea muistaa.
Nyt muistan että kun se nainen lähti, halusin tappaa itseni.
Ajattelin heittäytyä ulos kirotusta ikkunasta.
Haluaisin soittaa vastapuhelun Havaijille.
Hetkinen, sir. Kenet ilmoitan soittajaksi?
Holden Caulfieldin. - Hetkinen, hra Caulfield.
Hei, oletko se sinä? - Joo.
Hei. - Hei!
Sanoin etten soittaisi, mutta...
Tiedäthän minut. Muutan aina suunnitelmiani.
Ei se mitään. Olen tosi iloinen, että soitit.
Kuulostaa kuin kaikki olisi hyvin. - Kaikki on hyvin.
Luin kirjasi. - Hyvä.
Piditkö siitä? - Se oli hyvä. Tosi hyvä.
Se oli herttainen ja surullinen. Se muistutti sinua - ajatuksiasi.
Minäkin pidän siitä.
Mitenkäs juhlat joihin sinun piti mennä lauantai-iltana?
Siellä oli hauskaa. - Minun piti toivottaa hauskaa iltaa.
En vain ajatellut sitä. - Ei se mitään.
Tunnen sinut - aviomieheni.
Kello on niin paljon enkä saa unta.
Minä tulin juuri sänkyyn ja luen Raamattua.
Ehkä sinun pitäisi hoitaa ongelmasi yksi kerrallaan.
Ensiksi sinun pitäisi ehkä palata takaisin Jeesuksen luo.
Sen jälkeen voit pyytää Hänen apuaan muissa ongelmissa.
Haloo?
Olen samaa mieltä. Raamattuni on yöpöydällä.
Hyvä juttu.
Muistatko mitä sanoin lähtöäni edeltävänä iltana?
Jotenkuten, mutta minä nukuin.
Sanoin rakastavani sinua.
Rakastan sinua hyvin paljon. Enemmän kuin ketään muuta.
Minäkin rakastan sinua.
Olet aarteeni.
Näkemiin, Gloria. - Okei... Rakastan sinua.
Minä tapan John Lennonin.
Ei ole kuten viime kerralla. Jotain tulee tapahtumaan.
Se tapahtuu...
Sinä aamuna kaikki oli muuttunut.
Tuntui vain erilaiselta.
Ja minä tiesin...
Tunsin luissani etten näkisi hotellihuonettani enää.
Panin esille vähäisen omaisuuteni jonka olin säilyttänyt.
Kaiken mikä merkitsi jotain.
Suosituskirjeen ajalta kun työs- kentelin vietnamilaislasten kanssa.
Passini ja muutaman valokuvan matkoiltani maailmalla.
Sen mitä elämästäni oli jäljellä.
Niin että kun he tulisivat-
poliisi, tai keitä he nyt olisivat-
he saisivat tietää kuka minä olin.
Mikä minusta oli tullut.
Ja ehkä, jos en pystyisi enää puhumaan -
tämä kertoisi heille, kuka minä olin aiemmin.
Minä olen...
...Holden.
Nyt minä menen -
ja muutun joksikin muuksi.
Jos ruumis kohtaa ruumiin joka tulee ruispellon läpi
Sieppaako ruumis ruumiin joka tulee ruispellon läpi?
Hei... tiedätkö ne sorsat? Taksi.
Hänellä oli teinitytön ääni. Ja prostituoitu vihreässä leningissä.
Ei ole kuten viimeksi.
Vanha mies kantoi laukkuani.
Tunnen että jokin sieppaa minut.
Tämä ei ole sattumaa. Olen suurella ruispellolla.
Holden Caulfieldille Holden Caulfieldilta
Tämä on minun selitykseni
Tuleeko John Lennon ulos tänään? Minulla on hänen uusi levynsä -
ja haluaisin hänen nimmarinsa.
En voi auttaa sinua.
Tiedän millaista se on. Olen odottanut jo kaksi päivää.
Haluan todella tavata hänet.
Tämä ei ole vakituinen paikkani. En tiedä paljon John Lennonista.
Tiesin sen... Tiesin että kyse oli jostain tuollaisesta.
Olen täällä toista kertaa. Luulin tavanneeni kaikki ovimiehet.
Luulin todella tavanneeni heidät kaikki.
Olen odottanut kauan.
Hän saattoi lähteä ulos aiemmin, ennen minun työvuoroani.
Joku sanoi niin minulle.
John Lennon? - Niin.
Et kai laske leikkiä? - En.
Tiedätkö minne hän meni? Tiedätkö milloin hän palaa?
Ei, en tiedä.
Kiitos.
Hän on täällä.
Tässä lukee että oli maanantai. Maanantai.
Aika lähellä joulua. Aivan!
Se on todellista tällä kertaa. Tämä ei ole sattumaa.
Tulen olemaan kanssasi, Holden.
Minä katoan kirjan musteeseen.
Ei, niin ei tapahdu. Se on epätodellista.
Mutta jotain kyllä... Menen sikiöasentoon.
Jotain tapahtuu...
Kuin sodassa... Ehkä minusta tulee kuuromykkä.
Enkä puhu ikinä enää. Hyvästi maailma. Olen yrittänyt olla hyvä.
Nyt ymmärrän. Se on kaikkialla, Holden.
Otan kantaa nyt. Koko maailma saa tietää sen.
Mies jonka ympärillä on hiljaisuus ja pimeys.
Mies joka ei tee enää koskaan mitään kenenkään hyväksi.
Mies joka kieltäytyy... olemasta tekemisissä maailman kanssa.
Eikä maailma tungettele enää.
Mitä? - Näitkö hänet?
Lennon meni juuri sisälle. Etkö nähnyt häntä?
Niin ei kai ollut tarkoitettu.
Täytyy vain jatkaa odottamista. - Hyvä, odota kunnes hän tulee.
Ei hätää.
Ole huoleti. Niin ei ollut tarkoitettu tapahtumaan.
Kun aika on oikea... se tapahtuu.
Siihen ei kulu kauan.
Yhtäkkiä aloin ajatella pois lähtemistä.
Että en tekisi sitä, menisin taksilla lentoasemalle ja lentäisin pois.
Sanoin itselleni: "Mene, ennen kuin se on myöhäistä".
Hei, Mark, "don't make it bad".
"Hey Jude"!
Sopiiko jos...?
Haluan istua kasvot hotelliin päin. - Ai, haluat istua tässä.
Jotta voin tarkkailla...
Kaiken varalta...
Tuota... toissailtana... - Ei, ei, ei.
Jeri ja minä odotimme...
Sinua. Ja sitten...
Hän halusi lähteä, mutta minä halusin jäädä. Sitten me päätimme lähteä.
Kun lähdimme, taksi pysähtyi ja kyydissä oli John.
Vain John. Joka tapauksessa hän jutteli meidän kanssa hetken.
Jeri pummasi tupakan. Se oli mahtavaa.
Olen lukenut, että hän polttaa ranskalaisia.
Pidätkö New Yorkista?
Onko tuo ei? - Ei, ei, ei. Se on okei.
Täällä on vain vähän likaista, toisinaan.
Se ei vedä vertoja Havaijille. Havaiji on uskomaton.
Niin varmaan. - Havaiji muutti elämäni.
Se todella muutti. Kun tulin sinne ensi kerran...
Tiedät... Luulin olevani loppu.
Havaiji pelasti elämäni. Se toden totta pelasti.
Haluaisin käydä siellä joskus, mutta en usko...
Älä sano koskaan niin. Älä koskaan. - Mitä?
Voit tehdä mitä vain. Sinun täytyy vain päättää.
Lhmismieli...
lhmisen mieli on uskomaton.
Kun mieli on päättänyt, voi tehdä mitä vain.
No ehkä menen sitten. - Ei ehkä.
Sinun on päätettävä mielessäsi, että menet.
Selvä, minä menen. - Sinun on sanottava se.
Sano se.
Jonain päivänä menen Havaijille.
Oikein hyvä.
Kuten sanoin äidille ennen lähtöäni.
Tiesin tekeväni jotain suurta.
En vain tiennyt, olisiko se hyvää vai pahaa.
Mitä tarkoitat?
Mitä sinä sillä tarkoitat?
Haluatko lähteä kanssani jonnekin?
Sinä ja minä... Jätetään kaikkija häivytään.
Mitä sanot? Joo, mennään. - Emme voi vain lähteä.
Miksi emme?
Voisimme tehdä päivämatkan tai jotain.
"Hän vei minut puolitiehen sinne." - Ei, ei sillä tavalla.
Se tietäisi takseja, hissejä ja muuta roskaa. On lähdettävä nyt. Nyt!
Minun täytyy tehdä juttuja.
Antaa olla. En edes tiedä miksi sanoin niin.
Me emme lähde minnekään.
Mutta sinun pitäisi muistaa minut.
Sinun pitäisi.
Eikö pitäisi mennä lähemmäksi? Mikset odota koskaan sisäpuolella?
Joskus on hyvä ettei ole siellä. Olla heti vastassa heitä.
Parhaat tilaisuudet ovat, kun John lähtee Central Parkista.
Hän käy eräässä kahvilassa. Se osoittaa että hän on tavallinen.
Näetkö kaverin tuolla? Hän on Johnin avustaja, Frederick.
Hänkö? - Niin.
Frederick? Frederick!
Jumalauta!
Toivottavasti ne ovat teräviä nyt. Viimeksi ne olivat epäselviä.
Minulla on pimiö. - Yritin saada hänet kiinni, mutta hän livahti.
Tässä on ystäväni. Hän on Beatles-fani Havaijilta.
Havaiji, mahtavaa. Miten pyyhkii? Paul.
Paul on valokuvaaja. - Yritätkö tavoittaa jonkun?
Tuo kaveri on John Lennonin avustaja. - Ai, Freddy.
Hän on... Sinun pitäisi tavata hänet.
Haluan vain John Lennonin nimmarin.
Etkö mene turistikierrokselle?
Ei, ei, ei... en mene.
En.
Tiedätkö miksi talon nimi on Dakota? Kun se rakennettiin 1800-luvulla -
täällä oli pelkkiä maatiloja. Oli kuin asuisi Dakotassa.
Dakotaa oli tuskin jaettu silloin. Se oli yhtä suurta aluetta.
"Rosemaryn painajainen" kuvattiin täällä. - Elokuva?
Ei, painajainen... Joo, elokuva. Se kuvattiin Dakota-rakennuksessa.
Vau, todella...
Luulin ettet pidä elokuvista. - Jotkut menettelevät.
"Lhmemaa Oz" on ihana. Rosemaryn painajainen ei ole niin teennäinen.
Minä en pitänyt siitä. - Koska kaikki olivat satanisteja, vai?
Niin, ja se oli liian hidas. Vasta lopussa tapahtuu jotain.
Sehän on Polanskin elokuva. - Sitten en pidä...
Hetkinen... Eikö Charles Manson tappanut hänen vaimonsa?
Sharon Taten. - Joo... hän oli raskaanakin.
Ja kaunis. - "Helter Skelter".
John Lennon... John Lennon asuu rakennuksessa -
jossa elokuva joka kertoi Saatanan tulosta maapallolle -
ja ohjaajan vaimo ja lapsi tapettiin -
laulun takia, jonka John Lennon...
Hyvä jumala! Tämä ei ole sattumaa.
Tänään on se päivä. Tänään on se päivä.
Voihan sen noinkin nähdä. - Ei mikään sattuma.
Mistä sanoitkaan olevasi? - Mitä?
Et kuulosta havaijilaiselta.
Hän tietää. Listi hänet.
Miksi kysyt sitä? - Rauhoitu, kysyin vain.
Miksi kysyt sellaista?
Et kuulosta havaijilaiselta. - Miksi sanot niin?
Miksi kysyt sitä? - Unohda se! Se oli vain kysymys.
Näitkö hänet? Näitkö sen?
Minun täytyy mennä... Minun pitäisi lähteä.
Hei... Hei, Sean.
Onko hän ystäväsi?
Hän on Beatles-fani, Havaijilta. Toivoo saavansa Johnin nimmarin.
Hauska tavata. - Helen, Seanin lastenhoitaja.
Tämä pikku sydäntenmurskaaja on Sean. Hei, Sean.
Lensin valtameren yli Havaijilta. On kunnia tavata teidät...
Herra Lennon.
Hoida tuo nuhasi. Ethän halua olla sairas jouluna.
Meidän on lähdettävä. - Vilkuta Judelle.
Hei vaan!
John ja Yoko ovat varmaan ylpeitä.
Toivottavasti saat nimmarin levyysi ja kuuntelet levyn.
Et kai lähde? Ei olla nähty Johnia. - Niin.
Oli kiva nähdä taas. - Sinun pitäisi jäädä.
Jäisin mielelläni, mutten voi. - Jää sitten.
Ei, olen väsynyt. Menen kotiin. - Vähän vielä. Tiedän että hän tulee.
Ehkä joskus toiste. - Tiedän että hän tulee ulos.
Olen pahoillani, en voi. - Ole kiltti...
Odota, minä sanoin!
Se on loppu.
Se oli kuin näyttämö, jolla näyttelijöitä tuli ja meni.
Se oli pelkkä kuvitelma. Peltimies joka näytteli Beatles-fania.
Näytteli nimmarinmetsästäjää.
Ja pinnan alla kiehui raivo.
Kukaan ei huomannut mitään.
Pian muut näyttelijät poistuisivat näyttämöltä.
Sitkeimmät Beatle-maanikot pitävät pintansa.
Käytöksestäni aiemmin...
"New Yorkissa ei voi olla liian varovainen", minulle sanottiin.
Olen todella pahoillani.
Ei se mitään. - Kiitos.
En halua odottaa täällä yksin.
Alat puhua jonkun kanssa ja muutut yhtäkkiä vihamieliseksi.
Olen vain vähän ärtyisä. Olen odottanut täällä kolme päivää.
Ehkä se johtuu kuulemistani tarinoista.
Ei tiedä koskaan kenen kanssa sitä puhuu.
Taivutat levyn. Ei sitä kukaan varasta.
Hae lamput.
Hei, José. Mitä kuuluu? Muistatko minut?
Muistan, olet Havaijilta. John Lennon, eikö niin?
Se olen minä, Beatles-fani.
Niin kaukaa, taas? - Tunnetko Paulin?
Tunnetko Josén, Paul?
Joo, tunnen hänet. Heppu joka pukeutuu haalareihin -
hiipii minun talooni ja ottaa kuvia. Häpeäisit.
Täällä asuu yksityishenkilöitä.
Tiesitkö että hän tienaa tällä? - Eikä?
Kenestä ne maksaa? - Johnista, ilmeisesti. Yokosta myös.
Gilda Radnerista, Roberta Flackista, Laureen Bacallista, Paul Simonista.
Omituista. Kun näkee ihmiset ensi kerran -
vaikka tietää nähneensä heidät aiemmin...
John Lennon on varmaan maailman kuuluisin henkilö-
enkä ole nähnyt häntä koskaan.
Muistatko mitä sanoin viime kerralla?
Tapaisin ehdottomasti John Lennonin. Sanoin "ehdottomasti".
Muistan kyllä. - Tulin takaisin.
Lensin tänne asti, kustannuksista välittämättä. Olen valmis.
Minulla on jopa uusi kynä.
Hienoa. - Sinulla on kirjasi.
Se ei ole pelkkä kirja.
Se on kaikki.
En ole lukenut sitä ikinä. Sehän kertoo nuorukaisesta?
Kyllä, Holden Caulfieldista. - Mitä tapahtuu?
Tämä nuori kaveri...
...lähtee koulusta. Hän karkaa.
Hän lähtee kolmen päivän matkalle Manhattanin läpi -
tarkoituksena löytää itsensä.
Mutta hän löytää pelkkää teennäisyyttä.
Mikä tekee siitä niin hyvän? Miten se loppuu?
Lopulla ei ole väliä.
Hän joutuu mielisairaalaan ja...
Hän kertoo meille tarinan.
Siellä hän puhuu meille, takaumina.
Lue se vain.
Joo.
Tuleeko John ulos? Etkö tiedä?
Anteeksi, sir. Limousinenne ei ole tullut vielä.
Mitä sinä odotat? Siinä hän on.
Onko sinulla kynää?
Kiitti.
Siinäkö kaikki mitä haluat?
Joo, kiitti. - Varmastiko? Siinäkö kaikki?
Joo, siinä kaikki... Kiitti, John. - Eipä kestä.
Se oli todella hän.
Hän puhui minulle.
Tiedät ettei hän ollut todellinen.
Sait jättipotin. - Hän kirjoitti jopa päivämäärän.
Eiväthän isot tähdet kirjoita yleensä päivämäärää?
Eivätpä taida kirjoittaa. - Tämä on todella ainutlaatuista.
Nyt sinun täytyy kehystää se.
Sinä kuvasit... - Tässä näin.
Otitko kuvan minusta ja Johnista? Otitko? - Saatoinpa ottaakin.
Voi luoja! Tekisin mitä vain siitä kuvasta. Saat...
Saat 50 dollaria siitä. - Okei, rauhoitu.
Voinko saada sen tänä iltana? Minun on saatava se tänä iltana.
En tiedä. Asun Jerseyssa. Se on aika kaukana.
Entä huomenna? Tavataan tässä ja annan sinulle 50 dollaria. Vannon.
Joo, okei.
Sano se!
Sano se! Sano nyt!
Joo, huomenna. Tavataan tässä. - Ja annan 50 dollaria kuvasta.
Odota kun tämä nähdään kotipuolessa.
He eivät usko sitä ikinä.
Mutta heidän on pakko uskoa. - Niinpä kai.
Hei, José. Katso mitä minulla on.
Joo, oikein hieno. Onneksi olkoon. Hieno, eikö?
Hän onnistui. - Tiesin sen, tiesin sen.
Muistatko? - Hyvä.
Fred! Tsekkaa tätä. Kaveri tuli Havaijilta asti -
hakemaan Johnin nimmaria levyynsä. Tsekkaa.
Onnittelut. Mahtavaa, todella.
Kiitos että pysähdyit. - Tiedätkö koska he palaavat?
Ota iisisti.
Heidän on pakko palata tänä iltana. Mihin aikaan luulisit?
Vaikea sanoa. Jos menivät syömään, he palaavat tunnin päästä.
Jos he menivät studiolle, he voivat olla poissa koko yön.
He menivät varmaan studiolle.
Olen aika varma siitä. Onnittelut. Hyvää yötä.
Älä mene vielä. He voivat tulla takaisin millä hetkellä hyvänsä.
Jospa John unohti jotain. - Jospa minun täytyy mennä.
Älä mene! He palaavat ennen keskiyötä.
Tulen takaisin huomenna ja tuon kuvasi. Okei...? Hyvä.
Sait John Lennonin huippunimmarin. Mene lepäämään.
Vielä vähän aikaa, ole kiltti. - Menen kotiin.
Tiedän että kimpaannuin aiemmin, mutta liian varovainen ei voi olla.
Olit oikeassa.
Ota nimmari ja mene.
Olen alunperin Georgiasta. Vartuin lähiössä Atlantan kupeessa.
Decatur, Georgia... Olisi pitänyt sanoa aiemmin. Murre kai paljasti?
Aivan, murteesta huomasin.
Odota kanssani. Odota hetken aikaa vain.
Tapasit hänet eikä sitä tapahtunut.
En! - Vain... sinä ja minä.
Minä voin kuvata tällä kertaa.
Jos sinulla on kamera, et voi ampua häntä.
Hänen on jäätävä. Saa hänet jäämään.
Jos kuvaat, et voi vetää asetta esiin.
Otan kuvan sinusta ja Johnista. Sellaista kuvaa sinulla tuskin on.
Ei, ei ole. Hyvää yötä! - Hän palaa ennen keskiyötä.
Tiedän sen! Tiedän että hän tulee!
Entä jos et tapaa häntä enää koskaan?
Entä jos hän menee vaikka Espanjaan?
Entä jos hänelle tapahtuu jotain.
Minä näen sen. Istut sohvalla tietäen, että se melkein tapahtui.
Tiedät että olisit voinut tehdä sen.
Ei, tee se. Tee se, senkin valehtelija.
Hän on minun.
Voin päättää lähteä. Lähden taksilla täältä. Mene!
Älä tee sitä. Emme ole täällä sen takia.
Hän signeerasi levyn. Hän oli ystä- vällinen. Kirjoitti päivämääränkin.
Mutta haluan tappaa hänet. Hän on minun.
Auta minua, Paholainen. Anna minulle voima.
On paras tehdä se. Sinun täytyy. Sinun täytyy.
Haluan. Oi, Jumala, ei. Hyvä Jumala, ei.
Surkimus! Olet nolla! Hän ei ollut teennäinen.
Nouse taksiin. Nouse taksiin ja mene kotiin.
Sait nimmarisi. Kehystä se ja pane se seinälle!
Älä kuuntele heitä.
Oma koti kullan kallis. Mene kotiin!
"Teennäisten on kuoltava", sanoo sieppari ruispellossa.
Minä teen sen.
Jos annat minulle tilaisuuden -
minä teen sen.
Kyllä.
Kiitti, George. Hyvää yötä.
Mr Lennon.
Muuta en halua kertoa siitä.
Olemme pidättäneet Mark David Chapmanin John Lennonin murhasta.
Suuri joukko suri legendan järkyt- tävää ja odottamatonta kuolemaa.
John Lennonin traaginen murha aiheutti uskomattoman surun -
kaikenikäisten joukossa.
Mark Chapman, oletettu murhaaja, on viety Bell View'n sairaalaan.
Hän on tarkassa valvonnassa koska hän on yrittänyt itsemurhaa aiemmin.
Voin kertoa miten...
...minut vietiin poliisiasemalle ja pantiin median eteen.
Ja miten minut pantiin tämän kirottuun paikkaan.
Se on mieletöntä jonkin aikaa, mutta se ei kiinnosta minua enää.
Se ei ole tärkeää.
John Lennon oli minulle rakkauden ja rauhan symboli.
Minä näen hänet oman sukupolveni taiteilijana.
En ymmärrä miksi hänet tapettiin.
Minulta kysytään jatkuvasti -
luulenko todella olevani "sieppari ruispellossa".
Typerä kysymys.
Se on tyhmä. Minä vannon että on.
Ei ole väliä mitä muut sanovat. Minä tiedän varmasti -
että sen kirjan kappaleet ja lauseet virtasivat aivojeni läpi vereeni -
vaikuttaen ajatuksiini, tekoihini...
Koko sieluni hengitti sen kirjan sivujen välissä.
Olin siellä kolme päivää.
Oli maanantai, melko lähellä joulua...
...New York Cityssa.
Ja nyt olen täällä.
Istun tässä... puhumassa sinulle.
Vuosia John Lennonin murhaaja uskoi olevansa -
vuoroin Holden Caulfieldin ruumiillistuma -
vuoroin uusi usko Raamattuun.
2001 ehdonalainen mahdollistui.
2006 hän on anonut sitä neljästi, aina tuloksetta.